![back](https://martinfryc.eu/wp-content/themes/mf/images/back.png)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2024/06/DSCF8193-449x309.jpg)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2024/06/DSCF8196-343x309.jpg)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2024/06/DSCF8194-144x149.jpg)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2024/06/DSCF8185-144x149.jpg)
Vernisáž Petr Vaněček: obrazy, Petr Králík: fotografie: Jemnosti života
Do 30. 6. 2024 je v Hradčanské galerii Josefa Kalouska, Hradčanské náměstí 12, Praha 1, přístupná velmi zajímavá výstava Petr Vaněček: obrazy, Petr Králík: fotografie: Jemnosti života.
Jedná se o třetí ze série výstav Petra Vaněčka (1959-2019), které organizátoři připravili k 5. výročí jeho úmrtí.
Kurátor Igor Hlavinka.
Petr Vaněček byl akademický malíř (1959–2019). Vystudoval AVU v Praze u prof. Arnošta Paderlíka. Na výtvarné scéně jiskřil zejména v 80. a na počátku 90. let, kdy se jako umělec plně řídil Bretonovým výrokem „svoboda je poslední slovo, které mne vzrušuje.“ Jeho obraz kvetoucí hlávky zelí na topení vstoupil ve známost jako první český postmoderní obraz. Neustále rozšiřoval svoje tvůrčí a teritorium, neomezoval se na ateliér – tvořil a zároveň inspiroval důsledně všude: na návštěvách, v osvěžovnách, v lese… Měl potřebu uvádět věci do pohybu, vytvářel kolem sebe silové pole, které bylo samo o sobě vzrušujícím interaktivním uměleckým dílem. Převážná část jeho obrazů se buď ztratila, nebo přebývá v diaspoře jeho rodiny, přátel a sponzorů. Jeho legendární ateliér v Lidické ulici na Smíchově byl otevřeným průchozím prostorem a dočasným azylem lidem v tísni, inspirací, umožňoval nakopnutí k tvůrčí práci. Ve své době to pochopil jen jeho přítel a souputník Ivan Martin Jirous, který několik jeho výstav uváděl. Vedle toho se občas živil jako kulisák, stavěč v cirkuse, restaurátor kostelů ve Slavonicích, v Brně a historických paláců v Praze, básník, lektor, organizátor výstav, překladatel, noční vrátný…
Petr Králík (nar. 1969 v Praze) se vyučil u pásu jedné pražské továrny. Fotografování se věnuje od třinácti let, zprvu v souvislosti se svými malířskými zájmy. V devadesátých letech studoval dějiny umění na Filozofické fakultě UK. Pracoval jako noční hlídač, archivář (v Archivu architektury a stavitelství v Národním technickém muzeu), terénní pracovník při rekonstrukci starých židovských hřbitovů. V letech 2000–2003 byl obrazovým redaktorem a fotografem v týdeníku Respekt, poté fotoeditorem týdeníku Profit, v letech 2004–2006 fotografoval pro Hospodářské noviny. V posledních letech jako fotograf ve svobodném povolání přispíval do magazínu Pátek Lidových novin, měsíčníku Art & Antiques, časopisů Time In, Lidé a země, Umělec, Národní 3 i do agentury ČTK. Spolupracuje s různými nadacemi, architekty, působí také jako filmový fotograf. Občas vystavuje (např. AM 180, Final klub). Od začátku devadesátých let podnikl několik delších cest, hlavně do Asie (Írán, Afghánistán, Čína, Tibet).