![back](https://martinfryc.eu/wp-content/themes/mf/images/back.png)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2024/03/P1650621-449x309.jpg)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2024/03/P1650613-343x309.jpg)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2024/03/P1650628-144x149.jpg)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2024/03/P1650619-144x149.jpg)
Vernisáž Petr Nikl: V limbu
Do 13. 4. 2024 je v Bold Gallery, U Měšťanského pivovaru 6a, Praha 7, přístupná velmi zajímavá a hodně emotivní výstava obrazů známého umělce Petra Nikla: V limbu.
Dočasný návrat k tradiční malbě Petra Nikla představuje Bold Gallery na výstavě „V Limbu“. Série dvou cyklů olejomaleb, vytvořených uprostřed samoty pandemických lockdownů, zobrazují zvláštní bezčasí, které umělec pozoroval na tvářích svých odpočívajících blízkých nebo v zahalených postavách lidí bez domova a jejich čtyřnohých psích společníků.
Limbus je podle katolické tradice označení pro předpeklí. Výraz být v limbu se v češtině používá pro spánek, nebo dokonce bezvědomí, zatímco angličtina termínem limbo v přeneseném slova smyslu chápe nevyjasněnou situaci, případně naprostou nejistotu ohledně toho, co se může stát. Všechny tři významové polohy přibližují východiska, ze kterých Petr Nikl při tvorbě obrazů vycházel. Celý cyklus lidí bez domova vznikl během pandemické krize, zatímco na cyklu spících či odpočívajících dětí pracoval před a po letech 2021-2022.
Petr Nikl se těmito obrazy po letech fascinace spontánní či samovolnou tvorbou, vrací do prostoru tradiční malby a zároveň tím mimoděk připomíná, jak kvalitním malířem sám je. Mimořádné není jen soustředěné provedení, jež rezignuje na hru jako jeho oblíbený tvůrčí princip, ale především o témata, jimž věnuje svou pozornost.
Cítíme lítost nad zobrazenými lidmi a psy? Zamýšlíme se nad paradoxem zdánlivé svobody těchto lidí a zároveň jejich závislostí na “dobré vůli” kolemjdoucích? Petr Nikl se nesnaží moralizovat ani kázat, odpověď na takové otázky v jeho tvorbě ani vztahu k obrazům nenajdeme. Podobně ambivalentní výsledek pozorování vzbuzují i vystavené portréty. Mají zavřené oči: sní o něčem? Je nevědomost během snění mostem k sakralitě a klidu? Anebo se jim nezdá nic a ani nic necítí?
Není snad zajímavé, že limbus, kromě předpeklí, znamená i “před-rájí”?
Kurátor výstavy: Radek Wohlmuth