![back](https://martinfryc.eu/wp-content/themes/mf/images/back.png)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2024/04/P1680153-449x309.jpg)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2024/04/P1680143-343x309.jpg)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2024/04/P1680151-144x149.jpg)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2024/04/P1680139-144x149.jpg)
Vernisáž Helen Beard: Topografie touhy
Pouze do 6. 5. 2024 je v DSC Gallery, Dlouhá 5, Praha 1, přístupná velmi zajímavá a zneklidňující výstava Helen Beard: Topografie touhy.
Kurátorka: Jane Neal
DSC Gallery s potěšením představuje další vycházející hvězdu současné britské umělecké scény –
Helen Beard. Tato britská umělkyně si již získala uznání za své barevně syrové ztvárnění ženské
sexuality, které je vyvážené pomocí barev, formy a abstrakce. Damien Hirst, nejslavnější žijící
britský umělec, ji považuje za jednu z nejvíce nedoceněných současných umělkyň. Název výstavy
vysvětluje proč: Beard si neklade za cíl nic menšího než zmapovat a pochopit stále trvající
důležitou složku lidské psychiky – sexualitu.
Beard se objevila na dvou skupinových výstavách v londýnské Newport Street Gallery Damiena
Hirsta. „True Colours“ („Pravé barvy“) a „Reason Gives No Answers“ (2019). Beardovy práce byly
vystaveny vedle děl Francise Bacona, Tracyho Emina, Jeffa Koonse, Andyho Warhola, Banksyho a
Martina Edera.
Zatímco Helen Beard často čerpá z nalezených obrazů pocházejících z pornografie, tento materiál,
který má původně kořeny v objektivizaci, nově definuje tím, že dává nový hlas a působnost ženám,
píše kurátorka výstavy Jane Nealová. Ačkoli Beard nepovažuje svou práci za „aktivistickou“,
přiznává, že je skutečně stranická ve snaze získat zpět sexuální svobodu prostřednictvím síly
ženského sebevyjádření. Myslím, že moje umění je podle Beard v tom, že nejsem formálně
vzdělaná, ale nacházím způsob, jak instinktivně mluvit o sexualitě, používám barvy a juxtapozici
tvarů, abych znázornila energetickou dynamiku touhy.
Její obrazy jsou charakteristické svou kompozicí. Záběry a úhly jsou ovlivněny její patnáctiletou
kariérou ve filmovém průmyslu, kde figurovala nejprve jako kostymérka a scénografka, poté jako
umělecká ředitelka. Důležité je rámování, které má někdy zdůraznit sporné aspekty mužského
pohledu – záměrně řeší těsné záběry a zaměření na ženu jako nádobu mužské touhy, jindy se na
objekt soustředí výhradně z vlastní ženské perspektivy. Jak popisuje Jane Nealová: „Když Beard
obrací pozornost k ženskému pohledu na touhu, sexuální svobodu a sílu sebevyjádření
prostřednictvím lidského těla, její protagonisté se stávají plně lidskými. „Nemohli bychom být více
nadšeni z naší nejnovější výstavy Helen Beard“ říká Edmund Čučka, partner DSC Gallery. “Osobně
mě těší, že se nám daří úspěšně pokračovat v naší dlouhodobé ambici přivážet do Prahy to nejlepší
ze současného světového umění pro všechny naše sběratele,“ dodává Čučka.