![back](https://martinfryc.eu/wp-content/themes/mf/images/back.png)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2019/09/P1400495-449x309.jpg)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2019/09/P1400503-343x309.jpg)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2019/09/P1400504-144x149.jpg)
![ilustrace výstavy](https://martinfryc.eu/wp-content/uploads/2019/09/P1400499-144x149.jpg)
Vernisáž výstavy Karla Holuba: Sarkofág pro královnu je šperk
Do 16.10.2019 bude v Opatství Emauzy, Vyšehradská 49, Praha 2 (vchod brankou a doleva podél kostela), přístupná ve výstavní síni velmi zajímavá výstava Karla Holuba: Sarkofág pro královnu je šperk.
Unikátní projekt skleněného sarkofágu pro dánskou královnu Margrethe II. se završil v loňském roce jeho osazením do poslední volné boční kaple v katedrále v Roskilde, tradičním pohřebním místě dánských králů.
Cesta za unikátním a složitým objektem začala už před 15 lety, kdy si Její Výsost královna objednala sarkofág u dánského sochaře Bjørna Nørgaarda.
Bjørn Nørgaard tavbu skleněného těla sarkofágu několik let bez úspěchu zadával sklářským hutím v Japonsku, Číně a USA, ale uspěl teprve u Zdeňka Lhotského, českého umělce, skláře, sklářského technologa a podnikatele, který se ve své podnikatelské aktivitě specializuje především na tavení objemných objektů. Tento servis poskytuje desítkám světových výtvarníků již od roku 1994 v proslulé dílně v Pelechově u Železného Brodu, kde vznikaly od 50. do počátku 90. let všechny tavené plastiky i rozměrné realizace do architektury ikonické dvojice Stanislava Libenského a Jaroslavy Brychtové. „Prestižní zakázka utavení sarkofágu se stala v mnoha ohledech historickým mezníkem v činnosti profesně zkušeného pelechovského střediska. S něčím takovým jsme se zde dosud nesetkali,“ říká Zdeněk Lhotský.
Na přelomu let 2014 a 2015 mohlo studio začít první zkušební tavby, stanovovat křivky tavení a chlazení. Na výrobě se podílelo kromě Zdeňka Lhotského dalších čtrnáct lidí zaměstnaných ve studiu. Čtyřtunový skleněný objekt začal vznikat ze šesti skleněných částí. Každý kus vážil po utavení zhruba 900 kilogramů, z nichž se 200, respektive 350 kilogramů odřezalo. Po utavení musel každý z kusů zůstat několik měsíců v peci, aby dostatečně vychladl a neměl vnitřní pnutí. Postup prací autor návrhu kontroloval v průběhu výroby zhruba v pěti návštěvách.
Na výrobě se podíleli kromě Lhotského a pražských cizelérů z firmy Karla Holuba ještě Dánové a Italové. Proces trval déle než 15 let.
Sochu archanděla Gabriela, která se střechy kostela hlásala název přilehlého kláštera, si sestry odvezly po prodeji celého objektu v roce 1919 s sebou do Rakouska. V roce 2012 zhotovili umělci Petr a Karel Holubové její faksimili. Ta je na výstavě vystavena spolu s díly sarkofágu, na jehož realizaci se podílel i výše zmíněný Karel Holub.
Autorem návrhu sarkofágu je sochař královské rodiny, přední dánský umělec Bjöern Nørgaard.